Norske tekster: Birgitta Karlsson
Kjærlighet? Nei. Må vi det?
Jeg var antakelig verdens dårligste sengepartner.
Hele livet har jeg, idiotisk nok...
Trodd at sex var så viktig for menn som ville ha det, -
- at å nekte dem det, var som å nekte noen brød. En selvisk handling.
Men alt det brødet er ikke verdt en jævla døyt.
Det som alltid har opptatt meg i livet, er det som foregår der ute.
Handling!
Det var virkelig noe man kunne dele.
Jeg har alltid trivdes best på de vanskeligste stedene.
Men kjærlighet...
Jeg er krigskorrespondent.
Men enkelte kriger...
Er ikke som andre.
-Der satt'n! -Se på den!
- For en desperat jævel! - Du er en jævel, du også!
- Jeg vet noe som ikke den vet. - Hva da?
-Todo muere! -Kom igjen, Papa!
Alt dør.
Vi møttes ved en ren tilfeldighet. Jeg var i Key West etter at far døde.
Det var en bar som het Sloppy Joe's.
Jeg husker at jeg tenkte, første gang jeg så ham:
"Hvem er den svære, skitne mannen i de ekle, tilsølte klærne?"
- Det er Ernest Hemingway. - Døp udyret!
Nei, han ser ubemidlet ut.
-Et glass til, Skinner. -Ikke snu deg. Det kommer noen.
- Jeg har aldri kysset en fisk. - Venn eller uvenn?
-Eller falsk venn. -Sånt viser seg. Hva heter du?
- Martha Gellhorn. - Storvilt skal ikke oppsøke jegeren.
- Jeg er ikke et av dyrene dine. - Jeg ser hva du ikke er, men hva er du?
Må jeg slåss med mannen din hvis vi tar en drink?
Broren min. Og moren min.
Jeg håper du er tørst. Vil du be dem hit?
Tutti mi chiamano bionda...
-Sier alle at du er lyshåret? Pussig. -Kan du den?
Jeg kan italiensk. Og jeg kan sangen.
Tutti mi chiamano bionda, ma bionda io non sono.
Porto i capelli neri! Porto i capelli neri!
Hva sier dere til det, gutter?
Hva jobber du med, min skjønne?
- Jeg har sett verden. - Hvordan går det med den?
Den overrasker iblant. Er det mitt?
- Mye rom i rommen. - De drikker for å holde seg fulle.
- Skremmer ikke klientellet deg? - Nei, jeg har vært i Berlin.
Nazistene er skremmende. Smågutter med Luger.
- Røft selskap for en ungFräulein. - Blondiner har det bra i fedrelandet.
-Drikk ut. I USA lever vi i luksus. -Ikke vær naiv.
- Mange sulter. - Du høres ut som Eleanor Roosevelt.
Jeg er ikke som henne. Jeg har kjent henne hele livet.
Vis meg anmeldelsen.
Alle forfattere tar vare på én anmeldelse.
Mrs. Roosevelt ba meg skrive om det. "Problemene jeg har sett."
- Snublet pappa på golfklubben? - Jeg sa ikke at det var mine problemer.
- Jeg reiste rundt og sov blant loffere. - "Boka er høyst medmenneskelig."
"Hvem er Martha Gellhorn? Ordene hennes svir."
- "Selv ikke Hemingway skriver mer " -Så tåpelig å sammenligne oss.
- Jeg lyttet bare til det de sa. - Knepet er å skrive muntlig.
Jeg skrev om det usle, og bladet lagde glansbilde av meg.
Jeg har det samme problemet.
-Jeg bør gå. Hvor mye skylder jeg deg? -Jeg eier nærmest stedet.
- Vi er sent ute, Papa. - Jeg skal gå.
Kjøp deg ny skjorte. Det var hyggelig å treffe deg.
- Gellhorn? - Pauline blir sint.
Hvem er Pauline?
- Ja? - Er dette Hemingway-huset?
Ja, jeg er Pauline Hemingway. Mrs. Hemingway.
Jeg traff Mr. Hemingway på Sloppy Joe's.
Du er sent ute. Stig på.
For et spennende rom.
Han sier: "Dreper man mange nok dyr, tar man neppe livet av seg."
Ernest leser alt han skriver for meg først.
-Du er musen hans? Så heldig du er. -Store talenter må pleies.
Vi lever et lykkelig liv. Ernest omgir seg med fargerike typer.
Enkelte tror ikke Franco vinner krigen uten støtte.
Hitler og Mussolini...
Kaster penger og våpen etter Franco og fascistene.
USA og det øvrige Europa gjør ingenting.
De eneste bildene verden får se, er fra fascistisk propaganda.
Fascismen er på frammarsj. Det som skjer i Spania, truer også oss.
Vi må fortelle sannheten om disse menneskene, -
- som prøver å forsvare sin demokratisk valgte regjering.
Ser dere de russiske soldatene som støtter dem?
Unge menn som brenner for saken.
Hvem er han som er kledd som bedemann?
Mikhail Koltsov er russisk journalist. Han er Stalins øyne og ører.
Bare Russland forsyner lojalistene med våpen, medisin og mat til de sultende.
Regissøren Joris Ivens er en dyktig nederlandsk dokumentarfilmmaker.
Med deres hjelp vil han kunne vende tilbake til Spania og fullføre filmen.
Det er også en stor ære -
- å få besøk av en som har sett redslene Franco påfører folket.
Min gode venn professor Paco Zarra.
Jeg skulle ønske at alle heltene var her i kveld.
- Vi er avhengig av deres støtte. - Dere begynte uten meg!
Der har vi jo verten!
Hei, Joris.
Og når dere signerer sjekkene... "Med Parker skriver dere som Hemingway."
Berømmelse kan være av det gode. Jeg selger bedre enn deg i Russland.
- Jeg er glad på dine vegne. - Ikke ødelegg moroa.
Gellhorn. Martha Gellhorn. John Dos Passos, USAs nest største forfatter.
Hemingway tror forfatterskap er en blodsport.
Gellhorn er bestselgende forfatter. Hun har oss på kornet.
Det nevnte hun ikke. Lek tyrefekter med guttene, Sidney.
- Guttene skal ikke se det. - De bør se verden som den er.
- Paco Zarra. - Gleder meg.
- Jeg beundrer det du gjør. - Takk.
- Hvorfor støtter du kommunistene? - Jeg er bare anti-fascist.
- Anti-fascister dreper katolikker. - Fordi Kirken støtter fascistene.
- Vi er katolikker. - Spanske katolikker er annerledes.
- Lojalistene angriper troende hjemme. - Det tviler jeg på.
- Går du i kirken? - Nei.
- Er "Gellhorn" ...? - Jeg er halvt jøde.
Kan man være det?
Vi er ikke trangsynte. I Spania traff Ernest tyrefekteren Sidney.
Sidney er også jøde, og han er som en i familien.
Bli med til Spania, Papa. Verden hører på deg.
Han støtter det spanske folket, men han har en familie å ta seg av.
Borgerkrigen er en generalprøve til neste verdenskrig. Man bør dra dit.
- Kommer du deg inn i en krigssone? - Jeg er oppfinnsom.
- Du må komme. - Det er sent, og du må skrive i morgen.
Bli med. Journalister fra hele verden må skrive om det som skjer.
Pauline har rett. Vi trenger en ny roman. Og bra karer på hjemmefronten.
Kom til Spania, og se selv. Jeg reiser til Madrid i morgen.
Folk fra hele verden reiser til Spania. Forfattere, kunstnere, arbeidere...
Alle brenner forLa Causa. Spania må få vite at hjelpen er underveis.
Dette er sangen vår.
Jeg oppsøkte krigen i solidaritet. Hadde jeg flaks, ville jeg overleve.
Jeg tok med en ryggsekk og 50 dollar. Noe mer virket unødvendig.
En venn ved Collier's fikk meg utnevnt til krigskorrespondent.
Selv om jeg aldri hadde skrevet om krig.
- Jålete halsbånd. - Han heter Sandor.
Hallo, Sandor. For et nydelig halsbånd du har.
Harelabb. Jeg skal til fronten og bekjempe Franco og fascistene.
- Du, da? - Jeg er forfatter.
- Med de beina? - Jeg skriver ikke med dem.
Men jeg kjente en kar som spilte xylofon med tærne. Helt sant.
Jeg elsket mennene i de internasjonale brigadene høyt.
Vanlige borgere som kom til Spania for å kjempe for en sak.
De var drevet av lidenskap.
-Mer vin, Mr. Hemingway? -Ja takk.
Kjenn den lukta! Spansk jord!
Vi møter bataljonen vår i Madrid.
- Får jeg bli med? - Nei, det er for tøft for kvinner.
Det var som om man måtte jobbe dag og natt, -
- og elske flest mulig så fort man bare kunne.
Pressemelding fra kommissær Koltsov.
- Vi gjør det stående med stativ. - Pressemelding fra Koltsov.
Fascistene må beseires i propagandakrigen.
- Fascistene må drepes. - Nei, dere må vinne bøndenes tillit.
Står til, jævler?
- Velkommen, Papa. - Velkommen til Spania!
Nå skal vi slå den drittsekken Franco!
- Liker du fortsattcocido madrileño? - Ja, hvorfor tror du jeg er her?
En sann ære! Mikhail Koltsov. Som jeg alltid sier:
Ernest Hemingway er USAs Tolstoj.
- Salud, mine herrer. - Tenk at Pauline lot deg reise.
Du verden. Blir det noe på deg nå, Dos?
Papa! Hva skal du gjøre med Franco?
Jeg er her med Joris Ivens og min gode venn John Dos Passos.
Vi skal lage film. Om kampen til dem som forsvarer Spanias folkevalgte.
Hva er det?
Den er russisk. En av våre.
Er det en lege her?
- Er det en kvinne? - Hun kom!
Ser man det.
- Hallo, Hemingway. - Litt av en entré.
- Misunnelig? - Askepott hadde bare et gresskar.
Askepott trenger en drink.
Joris. Dos. Hallo, Paco. Jeg sa jo at jeg skulle komme.
-Godt å være her. -Det gleder meg. Velkommen til Madrid.
Få det opp. Du er en tøff ungarer.
- Hvor er fronten? - Tolv kvartaler unna.
Forbi universitetet. Lett å få øye på.
- Jeg er Martha Gellhorn. - Hvem da?
- Fra Collier's. - Har du noe fra Collier's?
Ja.
- Krigskorrespondent? - Bare i navnet.
Det trengte jeg.
- Du er langt fra Sloppy Joe's. - Trekk inn klørne, pus.
-Undertegn her. Rom 428. -Da bor du på den trygge siden.
Capa! Her har vi en vaskeekte krigskorrespondent.
Enda en? Det begynner å bli trangt i baren.
De holder seg som regel unna slagmarken.
Ikke hun her. Dette er min ungarske venn Robert Capa.
Du tar gode bilder. Jeg må ta meg et bad.
- Jeg kan skru på krana selv. - Vannet må kokes.
Jeg må sove.
Jeg bor i samme etasje.
Makan! De beina begynner ved skuldrene.
Vær så god!
Hemingway! Lås opp døra!
Slipp meg ut! Hemingway!
Drittsekk! Hvordan våger du å låse meg inne?
Du er den eneste blondinen her.
Byen er full av desperate menn. Noen vet at de skal dø.
Vet du hva de kan gjøre med en kremhvit hunn som deg?
Man kan ikke stole på noen, nei. Kan jeg stole på deg?
Skal man finne ut om noen er til å stole på, må man stole på dem.
Du har rett. Her får vi den beste vinkelen.
Se! Marseillaise-bataljonen fra Frankrike.
Mackenzie-Papineau fra Canada.
Abraham Lincoln-brigaden.
- Du filmer vel? - Ja.
Vi går ned.
Kommer du?
Senere, mine damer.
- Hun og fire menn? - Hun er like tøff som dem!
Brooklyn!
Gellhorn!
Vent!
Vent, Papa!
Leve republikken!
Film det!
-De viser filmen din. -Den er ikke min. De ødela den.
Helen Hayes var helt feil i rollen som Catherine Barkley.
Alle har en kritiker i seg!
Se, Ferno!
Kom hit, Dos. Kom, Joris. Smil!
Det blir en flott film.
Kunstig vanning. Gøy hvis man liker å se på grøftegraving.
- Vi gir folk lyst til å se på det. - Vi har en krig å filme.
Det er derfor det er krig. For et år siden ble bøndene beskutt.
Man ble stolt av å se spanjolenes glede og målbevissthet.
Vi skjønte at saken vår var rettferdig, og at vi ikke kunne tape.
Skulle Franco regjere, måtte han drepe tjue millioner tapre sjeler.
- Det smaker frihet! -Din verste replikk noensinne, Dos.
Det er sant. Nå kan de vanne jorda, og dyrke mat til Madrids forsvarere.
Din idealist. Man vanner ikke når fascistene tråkker på en.
Sånn, ja. For friheten!
Hvordan går det med filmmakerne i dag?
-Paco! -Gjett hvem som er her.
- Det er Paco. - Leve republikken!
-Det kan bli filmens beste klipp. -Det er kamper 5 km unna. Kom igjen!
Hva venter du på, russer? Bli med oss!
- Kommer du, Dos? - Nei, jeg vet hvordan det ser ut.
Dukk!
Vi går nærmere.
Hva er det?
Røde kjøtere, dere ble sendt hit for å dø.
General Franco ofrer blodet sitt for deres skyld. Leve Franco!
Vil du få oss drept? Ser de gjenskinn, har de et mål.
Du må filme Paco!
Fascistjævler!
Du jagde de jævlene på flukt. Madrid er trygg.
Madrid er trygg, ja. I dag.
Går det bra?
Leve republikken!
På gjensyn!
Karse. Før hadde jeg grusomme fordøyelsesplager.
Med dette kan jeg spise bildekk i chili og likevel sove som en stein.
Villøk.
De innfødte sier at man blir hundre år hvis man spiser to om dagen.
- Hva sier de innfødte om ånden? - At det er noe man må venne seg til.
Paco, min venn!
Kom hit. Vi må snakke sammen.
Bare la den stå der. Det tar to minutter.
-Det tar bare to minutter. Sett deg. -I bilen? Hvorfor det?
- Hvor lærte du å kose deg i helvete? - Familieferier.
-Hun sier at det er kåpa di. -Nei. Si at den ikke er min.
- Hun gir deg den fordi den er din. - Nei.
- Det er altfor mye. - Du må betale henne.
Det har jeg ikke råd til. Ellers takk.
- Hun spør bare om du liker kåpa di. - Ja da, men...
Men i himmelens navn!
Nå er den din. Man kan gjøre røverkjøp i krigstider.
Hvis man ikke har noe imot å bære de dødes klær. Kan vi feire nå?
Nei.
Denne gitaren dreper fascister
- Hvor er Sandos, ungarer? - Sandos er borte.
Den kommer tilbake. Den dukker nok opp, skal du se.
"Gi oss vårt dagligenada, nada ..."
Kjeder vi deg, Dos?
-Paco skulle vært her nå. -Drikk opp. Han er uovervinnelig.
Han har nok bare søkt trøst hos ei krigshore.
Selv en som har prydet forsida av Time Magazine må drikke med bermen iblant.
Kutt ut, Hem!
For en festbrems.
- Har du sett Paco? - Skål forLa Causa!
Snakker du engelsk? Har du sett Paco Zarra?
- Snakker du spansk? - Bare italiensk.
Gå og ta henne, Sidney.
Du var vel med og gravde grøfter? Har du sett Paco?
Nei, dessverre.
Det er tatt utenfor hotellet.
Moren ville at hun skulle bruke sin fineste kåpe.
Den er feilkneppet. De hadde dårlig tid.
Du fanger det menneskelige.
Trangen til å utøve kontroll i en kaotisk tilværelse.
Du forstår.
Jeg vil skrive på samme måte som du fotograferer.
Det er så mye som skjer i krigen, men jeg får ikke satt ord på det.
- Hva er hemmeligheten din? - Jeg tar bare bilder av det jeg ser.
Blir de ikke bra, har man ikke stått nærme nok.
- Du har talent. - Det er ikke nok.
Man må også være ungarsk.
Jeg må si deg... Jeg er general Petrov.
Jeg er en stor beundrer av din gudinne-figur.
Det hadde vært en ære om du ville...
- Danse med meg. - Nei.
Du er en gudinne.
Kom og dans med meg nå!
- Hva gjør du, general Kaviar? - Jeg forfører en vakker kvinne.
- Jeg er ikke eiendommen din. - Bli med ut, mi general!
- Vi duellerer. - Hva med litt russisk rulett?
Ja? Revolver, Sidney!
-Ærlig talt! -Sidney!
Det er galskap! Hva gjør dere?
- Klare? - Vent!
- Fortsett å skrive, journalist. - Det er beklagelig at én må dø.
- Men dere må gjøre noe først. - Russlands ære står på spill.
-Faen ta Russland! -Vodka!
Lagd til Peter den store. Vodka!
Et siste glass før dere dør.
Et siste glass. Med kaviar! På ordentlig brød.
Til musikk.
- Ro deg ned, Papa. - Vi har en film å lage.
Kanskje vi lærte noe. Hver dag tilegner vi oss kunnskap.
Det man lærer om krig, er ikke så enkelt.
- Sa du "faen ta Russland"? - Hva så?
Da sier jeg faen ta USA! Landet mitt er her. Hvor er ditt?
Han har rett. USA skulle vært her.
Fascistene undertrykker Spania, og dere sammenligner testikler.
-Vi har stekt geita. -Ikke Sandor, vel? Nei!
-Spis! -Hvordan kunne ungareren gjøre det?
Iblant er ofring en kunst.
Katastrofen rammet snart hele byen.
Bak barrikadene hørtes lyden av maskingevær i universitetsbyen.
Og en fugl.
Det var en sprø krig. Vi kunne ta trikk til fronten.
Film det. Får du det med deg?
Fronten var bare få kvartaler unna, og vi hørte granatild overalt.
Men vi hadde en film å lage.
Dukk!
Kulene flyr overalt.
Se der. De holder hodet kaldt.
-Hei! -Dukk!
Jeg ba ham om å drikke med oss etter jobben.
- Du kastet granater på fascistsvina. - De fortjener det.
Fascisme er en løgn fortalt av bøller. Felipe kaster granater som en mester.
Man skulle tro Hemingways side vant krigen.
-Vi må rapportere objektivt. -Objektivt? For noe jævla tull!
- Hva går det av henne? - Hemingway, tenker jeg.
- Er det en katt? - Det er ingen katt!
Det er ingen katt!
Gellhorn!
Mamma!
Kom!
- Bli med meg. - Mamma!
Er du dum? Tenk å løpe ut under bombing!
Smågutter skal ikke se mødrene sine blø i hjel!
Jeg har blod på hendene.
Vask hendene, Gellhorn.
Det kommer flere!
Den modigste kvinnen jeg har sett.
- Spionerer du, Gellhorn? - Nei.
Du skal liksom være krigskorrespondent, men du skriver ikke. Er du krigsturist?
Jeg...
Jeg klarer ikke å skrive.
Jeg prøver, men får det ikke til.
Jeg syns ikke at jeg vet nok. Om krigen, militæret og...
Det eneste som opptar meg, er hvordan vanlige folk har det.
Og jeg...
- Hvem er vel interessert i det? - Det er lett å skrive.
Man setter seg bare ved skrivemaskinen og blør.
Gjør som du gjorde i Appalachene. Skriv om vanlige folk. I krigen i Madrid.
- Nei, jeg... - Kom deg inn i ringen!
Vis hva du er god for! Slå noen slag for det du tror på.
Krigskorrespondent, du liksom!
Men hva ...?
Når bombene faller, tenker folk på torget: "Jeg må komme meg hjem."
Man tror ikke at man blir drept når man er hjemme.
Gellhorn!
Vi må ut!
Du og de fordømt lange beina dine.
- Er det dette du vil ha? - Det er det jeg trenger.
- Hvordan fikk du det? - Jeg falt ned fra en stige.
Jeg fikk et takvindu i hodet.
- Og beinet? - Fra Italia. Østerriksk minekaster.
Tre italienere fikk beina sprengt vekk. Jeg var heldig som beholdt kneet.
Jeg hadde ei skål med de 227 metallbitene de fjernet.
Jeg fikk tapperhetsmedalje med tre hederlige omtaler.
- Han er helt også. - Jeg avskyr helteord. "Hellig."
"Praktfull." "Offer."
Jeg har aldri sett noe som er hellig.
Jækla fotsopp!
Tyrefektere plages av det. Matador don Junero ga meg et fantastisk pulver.
- Jeg tror det var don Junero. - Tror?
En forfatter skal bare fortelle en god historie.
-Er historiene om arrene sanne? -Ja. Jeg skal fortelle deg en ting til:
De beste forfatterne ljuger.
Med ham visste jeg nøyaktig når jeg ble forelsket.
Jeg visste hvorfor. Der og da var det hans ord.
Ord jeg aldri ville få høre. En privat beskjed.
Hemingway!
Har du sett Hemingway?
Hotellet ble brukt til å ta imot sårede.
De gamle møblene var der fortsatt, men det luktet eter.
Og det var bandasjerte menn overalt.
- Capa! Har du sett Hemingway? - Den stemmen kjenner jeg.
- Brooklyn! -Gellhorn. Jeg har tenkt på deg.
- Hvordan går det? - Bare bra.
- Hva med deg? - Finfint nå som du er her.
- Men ungareren... - Ja, hvor er han?
Spør meg heller om noe annet.
- Jeg skal skaffe deg noe å drikke. - Nei, vent.
Jeg vil gi deg denne. Den bringer hell.
Jeg skal skaffe deg noe å drikke.
Vær så god.
Der er Papa.
- I tilfelle Madrid faller... - Madrid faller ikke.
Da må det ikke finnes spor etter russisk inngripen i Spania.
Jeg skal være direkte. Zarras bror er oberst for Franco.
- Brødre kriger mot hverandre. - Moskva tror ikke de gjør det.
Tror de Paco er spion? Han drepte en håndfull fascister.
Bra måte å vinne anti-fascistenes tillit på.
Moskva vil ikke ha en leder hvis bror sitter ved Francos side.
- Noe kan skje. - Hva da?
Noe vi ikke får gjort noe med. Men han skal få en rettferdig rettssak.
- Man kjenner sine venner. - Det er lurt å kjenne russere.
Vi kontrollerer adgangsveiene til brigadene.
Kameraten vår, Dos Passos...
Gjør det vanskelig for Moskva å fortsette med det.
- Dos er anti-fascist på sin hals. - Ingen trekker idealene hans i tvil.
Jeg sikter til oppførselen hans.
Du kan ikke nekte for at Dos Passos er forelsket i Paco Zarra.
Han hører et rykte om ham, og plutselig snakker han med alle.
Krig drives av rykter.
Viser det seg at Paco Zarra er spion, -
- og at Dos Passos, som lager filmen med deg, -
- har samkvem med en spion...
Da er mine hender bundet.
Hva pokker er det du antyder?
Du skal fortelle Dos Passos at menn ikke bør være så følsomme.
Si at han skal oppføre seg mer som mennene Hemingway skriver om.
Fortalte han deg noe om Paco?
Hem?
To år senere ble Koltsov pågrepet i Moskva og dømt til døden.
Han trodde på Stalin.
Hva tenkte han da Stalins bøller kom for å sette ei kule i hodet på ham?
Så stor og sterk du er, Mr. Hemingway! Bøkene dine er svulstige!
Stemmen din er svulstig! Ikke belær meg, din soper! Hva vet du om krig?
Hvorfor må du bevise at du er mandig?
- Stemmen dinerfor teatralsk! - Din overvurderte selvnyter!
Faen ta den skrythalsen! Jeg legger på stemmen selv.
- God idé, Hemingway. - Han er et drikkfeldig svin også!
- Hei, Orson. - Jeg sier opp!
Den spanske jorda er hard og tørr.
Ansiktene til bøndene er harde og tørre av sola.
Den verdiløse jorda kan gi stor avkastning med vann.
-Det fungerer. Mye bedre. -Welles sa at han hadde sagt opp.
- Jeg ga ham sparken! -Du kan vel ikke kommentere filmer?
- Jævla skuespillere! -Slå av filmen. Skru på lyset.
Orson Welles var altfor teatralsk. Hemingway er naturlig.
En som faktisk har vært i Spania. Stol på meg. Det fungerer.
Innkommende bomber, Gellhorn.
Er alle klare? Musikk.
Filmframviser. Er du klar, Hemingway? Vær så god!
Før kom døden når man var gammel eller syk.
Nå kommer den til hele landsbyen, oppe i himmelen, i blankt sølv.
Den kommer til alle som ikke har noe sted å gjemme seg.
Tre Junkers-fly gjorde det.
Med vann kan jorda gi store avlinger.
Vi har villet irrigere i femti år, men ikke fått lov.
Nå vanner vi for å dyrke mat til byens forsvarere.
Det var min replikk. Er den Hems nå?
Vent, Joris. Hvor er klippet av Paco på hesteryggen?
Du sa det var filmens beste klipp.
Her er det. Paco.
Hva skal dette bety? Har du fjernet ham helt fra filmen?
Han forsvant i Spania, og nå sørger du for at han forsvinner for godt.
- For å få bedre flyt i filmen. - Man må ta visse hensyn.
Welles' stemme var feil, og Paco må klippes bort.
- Det er til filmens beste. - Eller til Russlands beste?
- Jeg risikerte livet ved å filme. - Og Paco risikerte livet ved å krige!
Man gjør ikke noe sånt mot en venn, Hem.
Hvordan har det seg at hver gang jeg nevner Paco...
- Hva er det du ikke forteller meg? - Noe du ikke har mage til å høre.
- Eller noe du ikke har mage til å si. - Ingen fare, Dos.
Ingen har sagt at feiginger ikke kan være gode forfattere.
Du bør skrive. Vi trenger en ny bok av Dos Passos.
Etter Spania forandret Dos Passos seg.
På grunn av det som skjedde med Paco beveget han seg til høyre i politikken.
American Writers' Congress er stolte av å presentere -
- den første filmen om krigen i Spania.
Regissert av Joris Ivens, og skrevet av Ernest Hemingway og John Dos Passos.
-Nei! -Ti stille!
-Faen! -Ryk og reis!
Det er din skyld.
Du prøvde å stikke hånda inn i trusa mi!
Fitte! Skal du frata meg manndommen mens hele verden ser på?
Nå skjønner jeg.
Hemingway har sceneskrekk. Er det så?
Jeg skjønner.
Tweeden føles som hestehår.
Og du i den jævla pelskåpa!
Papa?
Det er din tur.
Det går bra.
Nylig tilbake fra den spanske fronten, min venn og helt...
Ernest Hemingway!
Kom, Papa!
Mine damer og herrer. Jeg er forfatter.
Man bør ikke be forfattere om å snakke.
Unnskyld.
Fascister kan ødelegge byer, -
- men jorda overlever alle skrekkvelder.
De som ærefullt er blitt til jord, slik de som døde i Spania, -
- har allerede oppnådd udødelighet.
Filmen dere skal få se, handler om slike menn.
Mine damer og herrer: "Spanias jord."
Et øyeblikk. Jeg ser at vi har en viktig gjest her.
Hun har delt våre eventyr i Spania, og skriver for Collier's Magazine:
Martha Gellhorn!
Mine damer og herrer.
Det snakkes om ærefulle slag og storslagne ledere.
Oppsøker man de herjede byene og holder et sultent, skadd barn i hånda, -
- ser man en annen virkelighet.
Jobben min, jobben vår...
Er å være talerør for de tause, -
- og avsløre løgnene som maskerer ondskapen med ærefull retorikk.
Bravo!
Et bilde til!
- Takk. - Utmerket! Takk.
Dere kan gå nå.
I denne brosjyren kan du lese om saken vår i Spania.
Spania inspirerte meg, Max. Boka er bra. Tittelen også.
- Sånt liker vi å høre. - "Klokkene ringer for deg."
John Donne! "Enhvers død svekker meg, for jeg tilhører menneskeheten."
"Så spør ei om hvem klokkeneringer for. De ringer for deg."
- Det blir hans beste roman. - Jeg har gitt ut alle.
Han blir bedre for hver gang. Typisk for gode forfattere.
- Jeg vet det. - Det samme kan sies om artiklene dine.
Scribner's er interessert hvis du vil skrive bok.
Du får ikke stjele henne, Perkins. Hun skriver så godt at vi vil ha mer.
Jeg var ikke sikker på om jenter orket å være krigsreportere.
- Kvinner blir også bombet. - Jeg vil bli full.
Bra film. Men fortellerstemmen var litt overdreven.
Der er han.
Anmelder!
- Kom hit. - Unnskyld meg.
Anmelder! Det er ikke arbeidet ditt som blir slaktet.
Jeg må ha noe mer å drikke.
- Hallo, Hemingway. - Hallo, Eastman.
Jeg fortalte nettopp hva du sa om boka mi. Husker du det?
Nei.
"Talentet hans lider underhans frykt for sviktende mandighet."
Og videre: "Ikke skjul deg bak løshåret på brystet. Vi vet hvem du er."
Du har lært det utenat.
- Du er vel ikke sur, Papa? - Nei.
Jeg vil bare diskutere det. Se her.
- Sånn ser et mannfolk ut. - Du mener alvor.
Vis meg brystet ditt, din jævla soper!
Nei, Hem!
Jeg har mer hår på brystet enn deg!
Din middelmådige jævel!
Vet du ikke at utroskap er en synd? Dette er et katolsk hjem!
Jeg går ikke med på skilsmisse. Jeg lar deg ikke bli ødelagt av...
Hun der Gellhorn.
Du sa du elsket meg. At kjærligheten var alt som betød noe.
Kjærligheten din er bare noe som kan henges på veggen!
Kjærligheten din er...
Skitne, små sexknep, som du har lært av horene dine!
Har jeg ikke tatt meg av deg på tross av sjalusiutbruddene dine -
- og småligheten din?
Jeg fortalte verden at du var et geni! Jeg har gitt deg alt!
Den "mandige" Hemingway! Alt dette!
For å bevise at du ikke er noen mammadalt!
Toro!
Du sammenlignet penisen din med F. Scott Fitzgeralds, -
- og sa at din var større. Men jeg vet sannheten!
- Hva gjør du? - Ta dem med ut!
-Ja vel, Pauline. Kom. -Hva er det med mamma?
Betyr ikke sønnene våre noe for deg?
Tror du jeg lar deg gå fra meg som du gikk fra Hadley?
Tror du Gellhorn bryr seg om deg? Hun utnytter deg!
Hun vil ikke være musen din. Hun tar knekken på deg!
Hva vil du?
Hvem vil ha en Papa Dobles?
2,5 del med Bacardi, limetter, grapefrukt og 6 dråper Maraschino.
Miks hele sulamitten med is, så er du klar til å danse rumba.
Jeg oppfant drinken, og har husrekorden i å drikke den: 17.
-Jeg er med! -Vinneren får 20 dollar!
-Skål for Spania! -Død over fascismen!
Gellhorn er fullblods, men hun står ikke hele løpet ut.
Nitten. Du er et større mannfolk enn de fleste menn jeg har møtt.
-Bare si det. Jeg vant. -Vi tar en pause. Det er uavgjort.
Ikke faen, jeg vant! Jeg veier mindre enn deg, så...
Jeg har mer alkohol i meg. Hvorfor kan du ikke si at jeg vant?
- Du er sikkert en dårlig vinner også. - Skal vi vedde?
Det heter Finca Vigía, og koster nesten ingenting. Vi kan skrive sammen her.
Hva syns du? Er det ikke perfekt?
Gjestene må få macheter.
Hva skal vi med gjester?
Hva syns du?
Kan vi bli her?
Fortsatt like utrolig.
Man vet ikke hva man slåss for før man taper.
Etter Spania mistet jeg håpet for menneskeheten.
Jeg trodde løpet var kjørt.
Spania knuste hjertet mitt.
Ingen hørte etter. Ingen.
Og fascistene vant.
Fascistene vant.
Hør her, Gellhorn.
Man kan bli knust, men ikke beseiret. Man kan slåss så lenge man står.
Jeg skriver for å vise verden hva vi kjempet for i Spania.
Man kan bli knust, men ikke beseiret. Man kan slåss så lenge man står.
- Hva er klokka? - Det er midt på dagen.
Jeg har skrevet siden seks. Kom igjen, Gellhorn.
Stå opp og sett i gang!
Gå vekk!
- Prøver du å skremme meg? - Jeg har iakttatt deg.
Arkene svever nedi papirkurven.
Ikke krøll sammen papir. La dem sveve sakte nedi papirkurven.
Forfattere som krøller sammen arkene, går fra vettet innen et år.
Vi drakk to flasker med whisky, vin og absint...
Likevel står du opp ved daggry.
Å skrive er som å gå til messe. Gud blir sint hvis man ikke kommer.
Men på søndager er det ordentlig messe.
Jeg forstår ikke ditt forhold til katolisismen.
Det skjedde da jeg giftet meg med Pauline. Jeg sa "ja", og ble impotent.
Hun fikk meg til å gå i kirken, og det hjalp.
Jeg fikk min egen oppstandelse.
Jeg hadde tungekysset døperen Johannes for å få ståpikk.
Etter det forble jeg like godt katolikk. Ikke snok!
Muser snoker alltid.
"Kanskje vi lærte noe. Hver dag tilegner vi oss kunnskap."
"Det man lærer om krig, er ikkeså enkelt." Det var det Koltsov sa.
Du...
Så denne Karkov er basert på Koltsov?
Hvem vet? Kanskje.
Du glemmer visst ingenting, gjør du vel?
Jeg har glemt én ting.
Nei vel?
Tilegner du meg boken?
Du inspirerer meg som bare faen.
- Jeg må snakke med deg om noe. - Jobbe til tolv, full før tre.
Det er mottoet mitt!
Å, herregud!
Livet skal ikke være så perfekt.
Jo, det skal det.
Et fullendt øyeblikk.
Men den er der ute fortsatt. Verden.
Collier's vil at jeg skal reise til Finland.
Hvorfor det?
Finner man et bra sted her i verden, forlater man det ikke.
Stalin utvider vestover. Russerne bomber sivile.
Du blåser i finnene. Du vil ha krigen for deg selv.
Du lærte meg at man må skildre krig.
Jeg skriver jo en roman! Er du ikke fornøyd?
Jeg forguder deg.
Jeg forguder deg virkelig.
Men uskyldige mennesker blir drept. Noen må skrive om det.
- Noen må dra sin vei, mener du? - Jeg vil reise.
Jeg må reise. Det er noe jeg må finne ut.
- Perkins vil at du skal skrive roman. - Det vil jeg ikke.
Bli hos meg! Lykkelige, intelligente mennesker er sjelden kost.
Marty.
Papa vil ikke at du skal reise.
Ikke si "Papa" til meg.
Blir du med? Bli med.
Krig i Arktis er bemerkelsesverdig.
Finnene sier de ikke tror på russisk propaganda, bare på russiske bomber.
Se opp!
En gutt på 9 år sto utenfor sitt brennende hjem.
Han så opp mot himmelen, og stålsatte seg mot bråket.
Han sa: "Nå begynner jeg å bli skikkelig sint."
Finnene seirer nok selv om de er i mindretall.
De slåss tross alt for liv og hjem.
Kjæreste Marty. Kjærlighet er uendelig mye mer varig enn hat.
I går ulte jeg mot månen, og et bedrøvelig beist svarte fra mørket.
Kanskje han også har en Marty. Så vi ulte sammen.
Dyret, og mannen som kjærligheten har gjort til et dyr.
Boka di vil overleve oss, og gjøre krigen forståelig.
Elskede, du har forgiftet skrivemaskinen min.
Hvordan kan jeg skrive når tastene skriker?
Jeg har hatt bakrus man kan døpe slagskip etter.
Jeg husker varmen fra din nakne hud.
Jeg gleder meg til å slikke sol på Cuba igjen.
Å være hos deg, der jeg hører hjemme.
Av deg har jeg lært å ikke tro at flyene og kulene leter etter meg.
Jeg er sliten, og skulle ønske at jeg var hos deg.
Jeg er dødsens ensom.
Vi må love hverandre ved alle kjærlighetsguder...
At vi aldri mer reiser fra hverandre.
Aldri mer reiser fra hverandre.
Du er hjemme.
- Hushjelpen sa opp. - Ikke så rart.
Du reiser bort i to måneder, og klager straks du valser inn døra?
Jeg har noe som vil gjøre deg glad.
- Du ser forferdelig ut. - Jeg har det bra nå.
Jeg reiser bort, og kommer tilbake til et horehus.
- De ser ikke sånn ut. - Det vet jo du.
Den er godkjent.
- Har du skilt deg? - Det måtte gjøres.
- Pauline, da? - Hun tok det tungt.
Jeg gjorde det for vår skyld. Så vi kan gifte oss.
Jeg er redd for ekteskap. Det vet du jo.
Jeg vil gjøre deg til en ærbar kvinne.
Så hva sier du til det?
HEMINGWAY GIFTER SEG MED SKRIBENT
Bryllupsklokkene ringer for dem
Hemingway-parets bryllupsreise til New York
- Jeg har aldri vært lykkeligere. - Au da.
Sist du sa det, havnet du i Finland. Hva blir det nå?
- Få høre. - Chiang Kai-shek.
- Kina? - Collier's har gitt meg et tilbud.
Men herregud. Nå gjør hun det igjen!
Jeg vil vise hva Japan gjør i Kina. Og intervjue verdens mektigste par.
- Det er vel oss? - Ikke tull.
- Elsker du kona di, Jackson? - Enkelte dager.
Rene Platon.
Hva sier du?
Hva har du imot Kina?
- Vet du hvor møkkete det er? - Du liker jo møkk.
Onkelen min var misjonær der. Han måtte fjerne blindtarmen selv.
- Det kan være krigen vår. - Hvor mange kriger trenger du?
Ikke tenk på det som krig, men som betalt bryllupsreise.
- Vil du ikke ha noen bryllupsreise? - Dette er bryllupsreisen vår.
- En ordentlig en. - Marty!
-Si ja. Vær så snill. -Men for guds skyld!
Man kan ikke la kona reise alene til Kina.
-Særlig ikke hvis hun er blondine. -Nettopp. Det er farlig.
Hva som helst kan skje.
Takk!
Jeg var i finske byer da de ble bombet, og Madrid ble beskutt daglig.
I Kina var det annerledes. Det japanerne ødela, ble reparert.
Kinesernes våpen var utholdenhet.
Japanerne burde skjønt det, og andre gjør klokt i å huske det.
Hun har innsnørte føtter, så hun kan ikke gå.
- Japanerne bomber alt. - Hva er det?
- Du må være forsiktig. - Nei, jeg hører...
Bli stående. Vi kan ikke gjøre noe her.
Dette er forbudt område.
- Sikker på at du vil gå inn? - Ja, det er jeg.
Vær forsiktig, frue!
Nei! Vannet er veldig dårlig!
Vi feirer. "Klokkene ringer for deg" går unna som iskrem i helvete.
Det er visst tiårets beste bok. Kanskje århundrets!
Fortell den om Garbos truser igjen.
- Der har vi jo Marty! -Hun har vasket seg med vannet.
- Du liker visst å lide. - Ja, jeg er jo forelsket i deg.
Vi må skynde oss. Jeg har skaffet dere et intervju med Chiang Kai-shek.
Fru Chiang, du ser enda bedre ut i virkeligheten.
Det kan være så kjedelig å posere for bilder.
Generalissimusen sier at kommunisme er en hjertelidelse.
- Japanerne er en hudlidelse. - Nydelig sagt.
Kommunistene hefter hæren vår. Si det til deres venn Roosevelt.
Si at han ikke må være redd for Mao eller Zhou Enlai. Kommunistlederne.
De såkalte lederne.
Ingen kan erstatte generalissimusen i folkets hjerte.
Mrs. Hemingway, tror du at krig er et mannlig anliggende?
Har det noe å si?
I Kina virker det som om arbeidskraften består av slaver. Folket...
Folket sulter.
Jeg så ei lita jente i ei opiumsbule i dag.
Så mye å se, og du besøker ei opiumsbule?
Kanskje du liker opium?
Nei, jeg rører det ikke.
Men jeg forstår hvorfor folket deres gjør det.
Meningene dine er veldig interessante.
Men vi vet hva som er best for folket vårt. Konfekt?
Nei takk. Er det best for barn å jobbe under usle forhold?
Eller at spedalske tigger på gata? Interessant, men neppe sivilisert.
- Din kone har en herlig sans for humor. - Ja.
Kina var en stor sivilisasjon da stamfedrene dine bodde i trær.
Hvilke stamfedre tenker du på? Apene eller Gellhornene?
- Ta den. - Nei takk.
Jeg insisterer.
Takk, den er nydelig.
Som du ser, er vi ikke så usiviliserte.
Dristig å refse Kinas keiserinne i Chiang Kai-sheks nærvær.
Vi får håpe de ikke henger oss.
Jeg ser for meg jenta i opiumsbula.
De tar seg ikke av folket. Jeg må få noe kløestillende!
Slutt å klø. Du har fått... Hva det nå heter.
- Kinaråte. - For sent å bruke kløestillende.
Du trenger dette.
Slangeurin og flaggermus... Hva det nå heter.
Det virker. Slutt å klø, og smør det på.
Sånn, ja.
Nå trenger du hansker.
Her. Disse er best. Sjåførhansker.
- Nyter du bryllupsreisen? - Dra til helvete!
Skal vi se om vi finner slange-hjemmebrent?
Gellhorn. Zhou Enlai vil møte deg og Hemingway.
Sørg for at dere ikke blir skygget. Bare gå. Vi finner dere. Skynd dere.
Ser du den damen?
Hun sa at Zhou Enlai vil møte oss. Hvem er han igjen?
-Kommunisten fru Chiang nevnte. -Hun er redd for ham. Jeg liker ham.
- Vi må bli kvitt ham først. - Herr Ma?
Hun sa vi bare skulle gå, så skulle de finne oss.
Fort! Denne veien!
-Sett dere. Ta bind for øynene. -Hvorfor det?
Zhou har mange fiender. Best at dere ikke vet hvor han er.
- Hvor raskt kan de dra dem? - Det spørs hvem de har etter seg.
For en jævlig bryllupsreise, Gellhorn.
-Svart flagg. Hva betyr det? -At det er kolera der.
Kolera? Vi skal i land.
Menn som så ut som mørke statuer dro i slepetrossen.
Langsomt beveget lekteren seg framover. De sang.
Det lød som en bølge som steg og falt.
Dere kan ta av dere bindet.
Jeg heter Zhou. Zhou Enlai.
Han dere ikke må være redde for.
Hallo, Zhou. Gellhorn.
Skål for Hemingway og Gellhorn.
- Dere ville nok kalt det hjemmebrent. - Vi hadde kalt det bensin.
Jeg beundrer "Farvel til våpnene". Du forstår krigens sanne vesen.
- Filmen, derimot... - Har du sett filmen?
Beklager, men Helen Hayes var ikke Catherine Barkley.
Ikke min skyld. Jeg gir Hollywood boka, og tar imot pengene.
Ikke så glamorøst som en kommunistleder som trosser generalissimusen.
Jeg lever enkelt fordi folket lever enkelt. Vi har ikke konfekt.
Ikke ofte Chiang tar ut gebisset for gjester.
Jeg ser at du har en av fruens jadebrosjer.
- Hun insisterte. - De lages av blinde barn.
- Chiang-paret eier fabrikken. - Min kone tror fruen har kastrert ham.
- Hun vet mye om kastrasjon. - Kastrasjon er valgfag på Bryn Mawr.
Ifølge mine venner i USA kjenner du Eleanor Roosevelt.
Fortell henne at generalissimusens tid er over. Kommunismen vil seire.
Vi må dessverre avbryte samtalen. Jeg må beskytte landet mot japanerne.
- Vær forsiktige. - Hvordan kommer vi oss tilbake?
Herr Ma? Hvilken side står du på?
Det fins ingen sider, bare fortiden og framtiden.
Dere må vente her. Vi henter dere når det er trygt.
- Zhou er en vinner. - Henrivende.
Han er... berusende.
Jeg hadde fulgt ham overalt.
Vi er på bryllupsreise, og du vil stikke av med faens Zhou Enlai?
- Jeg trodde du likte ham. - Jeg liker mange.
- Jeg bare dagdrømte. - Om å pule andre menn?
Hvem har sagt noe om å pule? Jeg snakker om en karismatisk leder.
Hvorfor må det handle om puling?
Puling? Jeg vil ikke pule ham.
Jeg skulle gjerne intervjuet den som fant opp dette.
Historien går tapt i menneskeskildringene dine.
- Du sitter for mye på bar. - Jeg traff deg på bar.
- Jeg vil ha førstehåndsberetninger. - Og nå har du hendene fulle.
Faens Zhou Elai.
Jeg hadde vært skandaløst egoistisk.
Jeg ville takke ham for at han hadde latt meg slepe ham med til Kina.
For at han ikke hadde drept meg. Ja, til og med for de dårlige vitsene.
Jeg ville vise at jeg sørget over at han kastet bort tiden i helvete.
- Takk. - Ligg unna!
Din drittsekk!
Det er du jo!
- Hvor er vi? - I ei jævla hule.
Et eller annet sted i Kina.
Vi fortalte Mrs. Roosevelt alt vi hadde sett.
Hun ba oss snakke med presidenten og UD.
Vi sa de måtte følge med på Zhou Enlai.
Vi sa at kommunistene ville vinne. Tenk det. Kommunist-Kina.
Det førte til at vi ble stemplet som sympatisører.
Jeg syntes det var morsomt, men ikke Hem.
Myndighetene måtte ikke tro at han var venstrevridd.
Det gjorde ham ekstra patriotisk.
Den treffer!
Han sluttet å skrive, og var bare på ubåtjakt sammen med kompisene.
Det er ikke sjalusi som er den største trusselen mot kjærlighet, -
- men kjedsomhet. Jeg ville være der det skjedde noe.
Europa blir invadert. Jeg vil skrive om det.
Han og kompisene leker krig. De sitter i båten og bomber tyske ubåter.
Jeg skriver ikke om Hems jakt på tyske ubåter i Det karibiske hav, nei.
Fordi det er latterlig!
Han har ikke funnet en flytendeSauerbratenengang.
Det er den fordømte katten. Det kryr av dem her.
Jeg vet hva militæret syns om kvinnelige korrespondenter.
Men jeg har vært med før. Jeg er annerledes.
Du er nødt til å hjelpe meg, Charlie.
Collier's likte jo artiklene mine om Finland og Kina.
Må du ringe tilbake?
Pokker.
Du kappet av dem ballene! Hva pokker går det av deg?
- Hun kastrerte kattene. - Hva skal de gjøre da?
Ikke markere på klærne mine, iallfall. Alt stinker!
- Du er besatt. - Du også, av å være møkkete!
En voksen mann som leker krig?
Felipe skal kaste granater oppi ubåtluka.
- Jeg tjener landet mitt! -Ved å drikke rom hele tiden?
Tyske ubåter på Cuba? Som en dårlig roman.
Hvilken roman kaller du dårlig? Ikke en eneste ubåt har kommet seg forbi.
Bevar demokratiet i USA, du. Jeg reiser.
Hun elsker menneskeheten, men tåler ikke folk!
-Gellhorn! -Glem henne, Papa!
- Ikke gå fra meg! -Du irettesatte meg mens de så på.
- Hva forlanger du av meg? - Jeg må overvære invasjonen.
- Ja, bare stikk av når det skjer noe. - Din samvittighet, da?
Du har gitt meg den tilbake. Jeg flyr dit om ei uke.
-Jeg har fått fast stilling. -Fantastisk. Reiser vi sammen?
Hva er det?
- Hva er det? - Du må gratulere meg.
Jeg blir korrespondent for Collier's.
For Collier's? Men...
- De har bare bruk for én korrespondent. - Det er alles krig mot alle.
Du kunne skrevet for hvem som helst, men tok jobben min?
Store sko å fylle. Du har gjort en ypperlig jobb.
Må du gjøre det umulig for meg å elske deg?
Jeg kan bli drept. Da blir du vel glad?
Jeg vet ikke engang...
Din dritt!
Dette er...
- Hvordan flyr du dit? - Med militærfly.
-Skaff meg en plass på flyet, da. -Niks. Bare menn. Militæret.
Hvorfor?
Hvorfor, Hem?
- Så Dos Passos hadde rett. - Hva hadde den pysa rett i?
Han sa du var en egoistisk jævel.
- Det var ikke nødvendig. - Jo.
Du vet fordømt mye, men ikke hvor mye jeg trengte å gjøre det der.
-Kom tilbake! -Faen ta deg!
Gellhorn!
Bortkastet tid.
Jeg blir lest lenge etter at du er spist opp av mark!
Ryk og reis!
Spist opp av mark!
Alle snakket om den forestående invasjonen. Jeg hadde ingen kontakter.
Men jeg ville være der når det skjedde.
- Hvor skal du? - Jeg skriver om sykepleiere.
Lykke til.
Så jeg ble blindpassasjer på et sykehusskip.
Folk vil skrive om det i 100 år, og de som så det, glemmer det aldri.
Etter det første sjokket og undringen la man merke til detaljene.
Geværskudd. Sperreballonger, som store lekeelefanter, duvet i vinden.
Usynlige fly brummet bak et grått himmeltak.
Soldater gikk i land.
Tanksene våre skramlet av gårde langs fire brune veier.
Vi vadet i land for å samle de sårede.
Alle var voldsomt opptatt på stranda. Støvet som steg, så ut som krigståke.
Man fikk en ekkel følelse av at tiden var knapp.
Det var sårede som jamret seg i søvne eller skrek.
Det var et jevnt surr av samtaler blant sårede som ikke fikk sove.
Stopp.
Skipet rommet mye smerte, men vi tydde til hverandre. Stopp.
- Går det bra, Ernest? - Ja, selvfølgelig!
Hva sa du at du het igjen?
Mary. Mary Welsh.
- Du er ei jente etter mitt hjerte. - Hvordan da?
Ei sånn som pleier mannen sin. Tar seg av ham. Holder ham gående.
- Det skulle jeg gjerne. - Jaså?
Tutti mi chiamano bionda...
Den er italiensk, ikke sant?
Mrs. Hemingway!
-Er du Mrs. Ernest Hemingway? -Hvordan det?
Det, barn, er den beste måten å håndtere en kineser med kniv på.
Ernest er god til å fortelle historier.
Du store. Det er Marty.
Den første journalisten i Normandie. Men hun har ikke fått æren for det.
Peiskos er ikke noe for kona mi. Hun vil heller være gift med krigen.
- Jeg hørte at du hadde skadet deg. - Bare ei skramme.
- Men du er åpenbart den samme. - Hvorfor kom du?
Jeg vet ikke.
Jo...
Jeg kom vel for å be om skilsmisse.
Marty!
Men for svingende! Marty!
Se hva den megga har gjort med ham!
Gellhorn!
Du blør, sir!
Gellhorn!
- Det er meg, Marty. - Gå din vei.
-Lukk opp. -Nei, du er full. Gå din vei!
- Marty? - Jeg vil skilles, sa jeg!
Lukk opp, Mrs. Hemingway. Mr. Hemingway elsker deg.
Jøss, for et syn du er.
- Du er himmelens dronning. - Det er for sent.
Gi meg en sjanse, Marty.
Jeg fortjener en sjanse.
Skiller vi oss på Cuba, slipper vi å vente.
Alltid oppdatert på lokale skikker.
Jævla journalist.
Jævla hurpe!
Jeg har gitt deg alt! Gellhorn!
Jeg gjorde deg til den du er!
Det er slutt! Nå holder det!
Jævla hurpe.
Herregud!
Vi hadde det bra sammen i krig.
Når det ikke var noen krig, lagde vi vår egen.
Slagmarken ingen av oss overlevde, var hjemmelivet.
Jeg klarer neppe å minnes ham med velvilje. Bare med gru.
Jeg håper de små problemene mine ikke gjør meg blind for alt annet.
To ting preget mitt syn på verden. Det første var Spanias nederlag.
Og det andre...
Var Dachau.
Dachau kunne likevel ikke måle seg med Auschwitz.
Det var så grufullt at man ikke kunne ta det inn over seg -
- uten å bli hysterisk og gal.
Jeg flyktet.
Jeg gråt hele natta, og mistet troen på den elendige menneskeheten.
Det ser ut som en rugg.
Hva gjør du, Papa?
Papa?
Hal den inn, Papa!
Husker du den sangen vi sang? Jeg kom på den nå.
Er du ikke glad for at jeg flyttet oss ut hit? Bort fra barene.
Vær så god.
Du trenger fred og ro.
Vi må sørge for å holde Papa frisk.
Å skrive er i beste fall et ensomt liv.
Feirede forfattere må gi avkall på ensomheten. Det går ut over arbeidet.
For han gjør arbeidet sitt alene.
En god nok forfatter må møte evigheten, eller mangelen på den...
Hver dag.
Miss Gellhorn? Du er en av tidenes beste krigskorrespondenter.
Du har dekket konflikter overalt.
Burma, Singapore, Midtøsten, Vietnam, Afrika, Bosnia...
Og du er attpåtil kvinne. Prøvde du å utsette deg for fare?
Jeg har ikke sånne komplekser. Det er sånt menn driver med.
Apropos menn... Du forstår nok hvor jeg vil.
Seerne vil vite mer om forholdet ditt til en svært maskulin herre.
- Noe om gjelden din. - Gjelden min?
At du står i gjeld til Hemingway.
Han har vært død i 30 år.
Han pinte ingen så mye som seg selv.
Måtte han hvile i fred.
Det er alt jeg har å si om det.
Jeg er ingen fotnote i noen andres liv.
Slå det av!
Vi er ferdige.
Takk for at du tok imot oss, miss Gellhorn.
Min kjæreste Marty. Det er én ting du må vite.
Kjærlighet er uendelig mye mer varig enn hat.
Pokker heller.
Det er Gellhorn.
Jeg reiser likevel.
The Times tar feil, som vanlig. Alt våset om objektivitet.
Jeg tar første fly. Ikke det?
Da betaler jeg selv, for svingende!
Jeg kan ikke vente på at du skal få deg baller. Slapp av selv!
Ikke tenk på meg.
Glad i deg også.
Jeg er ikke død ennå, din kødd.